"Når jeg beskriver hestetyve, siger jeg ikke, -
- at hestetyveri er forkert. Det må nævningene tage stilling til."
Chekhov.
Hænderne op af lommerne. Kig på mig.
Når jeres efternavn bliver råbt op, siger I jeres fornavn.
- Pirozetti. - Antoine.
- Sartet. - Roger.
Sæt dig der.
Roger Sartet?
Kan jeg komme på toilettet?
Sæt dig ned.
Din advokat er forhindret, Sartet. Hvis du vil udsætte...
- Nej, lad os få det overstået. - Udmærket, Sartet.
Jeg har afsluttet min undersøgelse.
Ifølge loven skal jeg gennemgå resultatet, -
- før det overdrages til statsadvokaten, som rejser tiltale.
Her er en kopi af mit sammendrag.
Roger Sartet, fransk statsborger, født 15. oktober 1935 på Korsika.
Emigrerede til Frankrig 12. september 1953.
Du og din søster voksede op hos din far, som var fabriksarbejder.
Du gik ikke regelmæssigt i skole, før du var 11 år.
En af lærerne, mr. Santini, beskriver dig -
- som "en smilende elev, der kom godt ud af det med de andre".
Den eneste positive melding i hele rapporten.
Du stifter forbindelse med politiet som 14-årig.
Kom ind.
Kom indenfor, kommissær.
Det tager kun et øjeblik.
En stribe væbnede, brutale røverier, -
- som kulminerede med dette hos juveleren Caron.
Den 15. juni gik du ind i forretningen lige før lukketid.
Du skød uden varsel -
- og flygtede med smykker til en værdi af $ 150.000.
Tre måneder efter, da du blev sporet, -
- nægtede du at overgive dig og dræbte betjentene Ponthier og Sorel.
Du har nægtet dig skyldig i smykkerøveriet, -
- men våbenet fra røveriet var det, der dræbte de to betjente.
Det er det, du står anklaget for.
Og jeg skal så spørge dig: Har du noget at tilføje?
- Jeg fastholder min forklaring. - Udmærket, Sartet.
"Efter at være blevet gjort bekendt med anklagerne mod mig, -
- fastholder jeg tidligere udtalelser. " Skriv under her.
- Ser du min hals an, kommissær? - Det kan man ikke sige.
Undskyld, hvis jeg får dig tidligt ud af kanen en dag.
Der er ikke noget at undskylde. Jeg er der på pletten.
- Tak, sir. - Her er Perez-sagen.
Jeg havde opgivet at få den.
Ellers tak. Jeg har ikke røget i 13 dage -
- og seks timer.
- Savner du det ikke? - Vel gør jeg da så. Se her.
Det er ikke det samme, men det hjælper.
Okay.
Hvad venter du på?
Din bror er ude.
Okay.
Vent lige lidt. Hvordan hører jeg fra ham?
Han kontakter dig, men intet nyt er godt nyt.
- Smart. - Det ligner en sardindåse.
- Jeg er ked af det. - Ved du, hvad det kostede os sidst?
To mænd. Næste gang bliver det måske en af de to eller mig.
Men det er jo det, vi får løn for. Så hvad er problemet?
Men nu får du et problem. Du skal ud at finde nyt arbejde.
- Har jeg bedt om noget? - Han er ved at holde op med at ryge.
- Javel. - Han skulle hellere tage at ryge.
Tak.
- Hvorfor valgte du os? - Jeg kan godt lide Aldos stil.
Her. De skulle være en kvart million dollars værd.
Det finder vi hurtigt ud af.
Ikke værst. Et bagagerum fuld af penge og en bog.
MAURITANIEN
Nå?
De er lidt mere værd, end du tror.
Du burde kunne få 145 millioner lire for den.
- Hvor lang tid tager det? - Et par dage.
Jeg har en køber i Milano.
Hvad gør jeg med pengene? Opkøber du stadig jord på Sicilien?
Jeg har forkøbsret på det, som støder op til det, jeg har i forvejen.
Det bliver så omkring 6.000 hektarer.
- Vil du trække dig tilbage der? - Ja.
Du kommer til at dødkede dig.
- Hvem er du? - Jeg er Aldos kone.
Aldo og jeg bor her.
Vi er flyttet nedenunder til min svigerfar, mens du er her.
Der er fyldt op i køleskabet.
Badeværelset er her.
Jeg lægger rent på til dig.
Min gode ven Turi Lo Cascio. Familien.
Min ældste søn Aldo.
Sergio, min yngste.
- Min datter Theresa. - Goddag.
- Og hendes mand Luigi. - Hej, bedstefar.
Mit barnebarn. Og du kender min kone Maria.
Goddag.
Aldos kone Jeanne. Hun er franskmand.
Tag plads.
- Er du sulten? - Ja.
Udmærket.
Roberto.
Okay.
Ost.
Aldo, du burde ikke lade hende klæde sig sådan.
Vi ses.
En øl, tak.
Skal jeg finde en til at afløse mig?
Nej. Ikke hvis du samarbejder.
- Så må jeg hellere finde en. - Hvorfor?
- Har du noget på samvittigheden? - Hvem tror du, jeg er?
Hvis det drejer sig om min bror, ved jeg kun det, der stod i avisen.
- Jeg kan ikke fortælle mere. - Jeg har ikke spurgt om noget.
Hvad vil du så?
Bare fortælle dig noget.
Den her telefon, mønttelefonen -
- og din privattelefon. Det hele er aflyttet.
Vi skygger dig overalt, og ringer du andre steder fra, står vi der.
- Og vi finder ud af til hvem. - Spild af tid. Han ringer ikke.
Hvis han gør, siger du bare: "Monique Sartet er ikke her."
Eller "Monique Sartet arbejder her ikke mere."
Hvis du siger andet, bliver der ballade, og jeg kan ikke hjælpe dig.
I plejer ikke at fortælle folk, at I overvåger dem.
Jeg gør det omvendt. Siger det, før jeg overvåger folk.
Han skal ikke trække dig med ned.
Nå, men... Nu er det bare at vente.
- Tror du, Sartet ringer til hende? - Ja.
Og så vil han opsøge hende. Det håber jeg i al fald.
Og så gør I klogt i at passe godt på ham.
Jeg vil gerne tale med Monique Sartet.
Hvornår kommer hun på arbejde? Hun arbejder der da stadig, ikke?
Er hun der i aften?
Hallo?
- Dav. - Dav.
- Jeg kommer med nogle varer. - Tak.
Det var ikke særlig smart at gå ud.
- Det vil ikke hue dem nedenunder. - Fortæl dem det.
- Men det gør du garanteret ikke. - Hvorfor?
Derfor.
Jeg har ikke brug for det der.
Hvorfor tror du så, jeg kom?
Nysgerrighed.
Der er en morder i huset, og du vil gerne se ham.
Dem nedenunder skyder nemlig ikke nogen.
Det er klogere og sværere.
Manalese-klanen er så kloge, ikke?
Det ved jeg ikke noget om.
Jeg er den eneste, der ikke er sicilianer.
- Hvordan er det at skyde en person? - Du er jo interesseret.
Det skal jeg fortælle dig. Det giver et ordentligt brag.
Og når han så falder om, hvad føler man så?
Ingenting.
Det går så stærkt.
Jeg begyndte på det, fordi ingen tog mig alvorligt.
Jeg havde ikke det rette fjæs. Så enkelt er det.
Og skrid så. Jeg har ikke haft en kvinde i to år.
- Hvor er han? - Værelse 36.
- Er det ham? - Helt klart.
Han havde ikke engang tid til at få byttepenge.
- Kender du pigen? - Hun hedder Simone.
- Hun kommer her tit. - Ring til hendes værelse. Kom nu.
Spørg om de vil have noget at drikke.
Hallo?
- Jeg kan lige spørge ham. - Vil du have noget at drikke?
- Champagne. - Send en flaske god champagne op.
Tak, Albert.
Det er for champagnen. Og det er til dig.
Tak.
Gid alle var sådan.
Nyd det, så længe det varer. Jeg har aldrig betalt for det før.
Det gjorde ikke noget det med champagnen, vel?
Nej, nej. Det er i orden.
Albert plejer ellers aldrig at prøve at sælge drikkevarer.
Hvad sker der?
- Er der nogen på det værelse? - Nej.
Jean-Marie Ballard.
Antoine Le Coeur.
Jojo Benini.
Nicolas Ramsky.
- Var det alle? - Ja.
Det var de fire, der sad sammen med Sartet.
Okay. Kom.
Navn og profession?
Jean-Marie Ballard, elektronikingeniør.
- Hvor længe har du været her? - Tre måneder.
For hvad?
Hvad skete der?
Jeg var i Rom og installere et alarmsystem på en smykkeudstilling.
Den franske smykkeudstilling i Villa Borghese.
Det udstillede er millioner værd.
Vi var der i en lille måned.
Jeg blev hurtigere færdig end ventet...
...og tog hjem et par dage før planlagt.
Jeg ville overraske min kone.
Og hun var...
Jeg fandt hende i sengen med en anden mand.
Jeg mistede besindelsen.
Der lå en pistol i skuffen. Jeg tog den og skød.
Du delte celle med Sartet.
- Hvordan havde I det sammen? - Fint.
Han var den flinkeste.
Og den eneste med lidt manerer.
Her er den så.
En tegning af alarmsystemet på smykkeudstillingen i Villa Borghese.
Lavet af ham, der installerede den.
Sjusket lavet af en ingeniør.
Han lå på alle fire i cellen.
Undrede det dig ikke, at han var så åbenmundet?
Ikke under omstændighederne. Han havde aldrig set et fængsel før.
Jaloux ægtemand. Helt ødelagt.
Klar til at græde ud hos den første den bedste.
Det væltede bare ud af ham. Jeg fik lidt mere at vide hver dag.
Det er århundredets fidus.
Ja, men det må ikke koste liv.
Det kan man ikke vide på forhånd.
Vi vil gerne være sikre på det.
Hvis I vil have slik, så røv en slikbutik.
- Til ære for mig, politimorder? - Sergio.
Jeg tror på ingeniøren. Han lyder helt fin.
Det er professionelt arbejde.
Det er dig, jeg ikke stoler på.
- Mig? - Du tænker med understellet.
Du havde nær fået os alle sammen i fedtefadet i aftes på bordellet.
Skulle jeg have gjort det her?
- Så enkelt er det, når man er 35. - Som 65-årig er det endnu enklere.
Jeg tror ikke, jeg skal røre ved det job.
Så finder jeg bare en anden, der er med på ideen.
Gør det. Hvem køber for $50 mio. Sten?
For $50 mio. Sten til halv pris. Jeg finder en.
Hvor mange hælere kender du, der kan betale så meget kontant?
- Det gør du måske? - Ja.
Okay. Hvad siger du?
Bliv i lejligheden, til vi er klar.
Jeg tør ikke lukke dig ud.
Godt, men husk én ting. Ingen snyder mig i en handel.
Især ikke, når det er min idé.
Jeg vil gerne ringe til New York. En mr. Tony Nicosia.
New York City 957-5000.
Vittorio, har du efterhånden ikke jord nok?
Skal du have mere?
Du sagde, at når han var i sikkerhed, ville du holde op og rejse hjem -
- for at ende vores dage der.
Har du så travlt med at dø, mama?
Hallo?
Ja, ja.
Jeg vil gerne tale med mr. Tony Nicosia.
Vittorio Manalese.
Manalese, ja.
Dav, Tony. Det er Vittorio. Jeg håber ikke, jeg vækkede dig.
Er den fire om morgenen derovre? Hvorfor skal I have jeres egen tid?
Nej, det er ikke forretninger denne gang.
Jeg ville foreslå dig en ferie.
En pilgrimsrejse til Rom. Bare os to.
Hvornår har vi sidst set hinanden?
Nej, det er 37 år.
Giv besked om, hvornår du lander, så ses vi i lufthavnen.
Du finder mig let. Jeg har ikke forandret mig.
- Vittorio. - Antonio.
- Du tror ikke, du har forandret dig? - Vel har jeg ej.
Man bliver svimmel.
Føler. Lokal alarm.
Kamera i vindueskarmen. Lokal alarm.
Mikrofon.
Bevægelsesdetektor.
Det hele er der ligesom på tegningen.
Bortset fra én ting.
Se deroppe.
Hvad er det?
Det forklarer jeg senere.
Så snart de slår systemet til, bryder helvede løs.
- På grund af dit ur? - Hvorfor tror du, jeg ofrede det?
Det der alarmsystem kender jeg ikke.
- Amerikansk? - Hvad ellers?
Skønt. Hvordan virker dit system så?
Det er en slags kortbølger.
En løftet finger, et nik, viseren på et ur -
- går ind på kortbølgerne og får alarmen til at gå af.
Så er det udelukket.
Det slår alarm hos politiet. Det var ikke med i planen.
Du er jo helt slået ud, gamle jas. Men det er dejligt at se dig igen.
Hænderne op!
- Aldrig sådan. Sådan her, ikke? - Ud, morder.
Hvor gammel er din sønnesøn, Vittorio?
- Han bliver syv til maj. Og din? - Ni, tror jeg.
Det kan være, at drengene i det mindste får noget ud af turen.
Tony, er du klar over, at de flytter udstillingen til New York?
Ja, jeg læste om det i New York.
Fra Villa Borghese til lufthavnen -
- og Rom-Paris-New York-flyet sætter de hæren og kampvogne ind.
For 50 millioner? Helt sikkert.
Vi kan intet stille op under turen.
Ved mellemlandingen i Paris vil det være det samme.
Og når de lander i New York, bliver bevogtningen tidoblet.
New York-udstillingen vil have samme alarmsystem.
Gange ti.
- Kan jeg hjælpe d'herrer? - Det her fly. Med batterier.
- Jeg tager det her. - Skal det pakkes ind som gave?
Det skal det da.
Jeg har en idé.
Hvad nu hvis flyet ikke lander i New York?
- Vil du kapre det? - Hvorfor ikke?
Når en politiker lander i en fremmed lufthavn, deler de medaljer ud.
Hvis vi gør det, fører den røde løber lige til kachotten.
Lad os nu tænke over det. På hver sin side Atlanterhavet.
Hvis jeg får en god idé, sender jeg nogen med min halvdel.
Du gør det samme. Og ellers...
- Ja, så mødes vi om 40 år igen. - Du forandrer dig jo aldrig.
Hvad vil du?
- Mr. Manalese? - Ja.
Ham Tony har fået en fin idé.
Vi ses.
Luigi, bed Theresa tage til Menton og leje et stort hus, -
- der ligger øde og tæt på den italienske grænse.
Har I noget at drikke?
- Hvad vil du have? - Whisky, vodka, gin. Hvad I har.
Leoni.
Leoni, jeg skal bruge fem falske pas.
- Til hvem? - Aldo, Sergio, Luigi, Jeanne og mig.
- Hvornår kan du have dem? - Om en uges tid.
- Med hvilke navne? - Noget, der lyder ærligt.
Charles Bosquet.
Suzanne Haussmann.
René Perrere.
André Spontini.
Og Robert Levalois. Det var fem.
Det har I ikke ret til.
Jeg falder. Jeg klager til jeres chef.
Ja, jeg kla...
Jeg lytter.
Jeg forstår det ikke. Hvad skal jeg sige?
Vil du klage til chefen? Så har du chancen nu. Jeg lytter.
Jeg lå og sov, og så kom de brasende og endevendte alt.
Jeg har ikke noget at skjule. Hvad bilder de sig ind at...?
- Er det det hele? - Er det ikke nok?
Jeg vil have en advokat. Jeg...
Jeg bliver forkølet, kommissær. Jeg har et dårligt helbred.
Hør her. Vi glemmer stofferne, hvis du er fornuftig -
- og hjælper os.
Siger det her dig noget.
- "Pascal Astalde." - Beklager, jeg kender ikke det navn.
- Kender du heller ikke personen? - Nej.
Har du den anden pose?
Øjeblik.
- Er det ikke Sartet? - Det var kvikt, Rovel.
Du har regnet den ud.
Det er falske papirer, Sartet havde på sig, da han blev anholdt.
Rovel... hvem har lavet dem?
Jeg har set dem bedre, men de er gode nok.
Jeg skal bare have navn og adresse.
Det kan jeg ikke give Dem. Det kan jeg bare ikke.
- Kollegiale hensyn? - Ja. Jeg kan ikke opgive en adresse.
Så giver jeg dig en. Politistationen. Der kan du dampe lidt af.
- Læg ham i håndjern. - Kommissær.
Jeg kan ikke huske, hvad gaden hedder, men vi kan køre derhen.
- Hvem er det? - Det er Raymond.
- Luk ham ind.
De lovede, at der ikke var lurere.
- Malik? - Hvabehar? Kender vi hinanden?
Præsentationerne kommer om lidt.
Kør dem ind og sæt Rovel af på vejen.
Kender du dem?
Jeg laver ikke pasfotos. Kun kunstfotos.
Hør nu her, Malik.
Jeg kan godt overtales til at glemme dine "kunstfotos".
Sartet har brug for papirer. Du har lavet de her.
Nu skal han bruge nogle igen.
- Har du set ham? - Alt det har jeg lagt bag mig.
Jeg laver ikke papirer mere. Så ville jeg ikke lave pornografi.
Kan De ikke se det?
Og du skal ikke spørge, om jeg har en kendelse.
Jeg tror, der er jackpot.
Levalois, Robert.
Perrere, René.
Bosquet, Charles.
Spontini, André.
Haussmann, Suzanne.
Hvilket er til Sartet?
Ingen af dem, kommissær. Sartet er for betændt.
Ingen vil røre ved ham nu.
Jeg vil have billederne.
Billederne, Malik.
Jeg flår det hele fra hinanden.
Du ved, at jeg finder dem. Hvorfor ikke bare give mig dem?
Derinde, kommissær. Helt ærligt.
Det er negativerne.
Men Sartet er der ikke.
Jeg kan fremkalde dem på stedet.
Fandens også. De er ødelagt.
Der begik du en stor fejl.
Tag ham med.
Fremkald dem alligevel.
Kommissær. Se her.
De må være meget gode venner. Fire stykker.
Du tager de to første. Jeg tager de andre to.
Jeg starter med Leoni.
Vi tager af sted, når passene er klar. Hvad med Sartet?
Han tager af sted om lidt. Jeanne kører.
Hun må ikke køre for stærkt.
Chef. Det drejer sig om Malik.
Jeg sagde til dig... at han ikke havde dit nummer.
- Har han det eller ej? - Han har det ikke, chef.
Men han har mit. Så de kan finde ud af, hvor jeg arbejder.
Men der sker nok ikke noget.
Han siger ikke noget.
Nej, du får nok bare besøg af politiet en dag.
Jeg får fat i mr. Manalese.
Ingen stop på vejen. Villaen ligger på San Remo-vejen tæt på grænsen.
Du ville tale med mig?
- Mr. Manalese? - Ja.
- Politikommissær Le Goff. - Mig en fornøjelse.
- Jeg skulle tale med en ansat her. - Nu skal jeg hente ham.
- Hvad hedder han? - Leoni.
Ham har jeg faktisk fyret. Det må være to-tre måneder siden.
- Jeg kan lige tjekke det. - Hvorfor blev han fyret?
Det var ikke hans arbejde. Det er lidt prekært.
Hvad mener De?
Jeg kan ikke bevise noget, men han stod og ringede en dag.
Et underligt opkald om...
...kørekort og pas.
Det lød, som om han lavede lidt ved siden af, -
- som ikke var fint i kanten.
- Falske papirer? - Jeg fyrede ham i hvert fald.
- Du skulle have ringet til politiet. - Jeg kunne jo ikke bevise noget.
I øvrigt er han sicilianer. Jeg ville bare ikke have ham her.
Det er en familievirksomhed.
Jeg flytter til Sicilien og vil gerne rejse med mit gode rygte i behold.
De her pas skulle De vel ikke kende noget til?
Bosquet.
Perrere.
Levalois.
- Et helt kort over Paris. - Det siger mig ikke noget.
Hvad med de her billeder?
- Det er jo en joke. - For os er det en dårlig joke.
Lyset blev tændt, og så var vi tilbage ved udgangspunktet.
Undskyld. Jeg står bare og mumler.
Undskyld forstyrrelsen.
Jeg siger ikke "på snarligt gensyn".
De kan altid kigge forbi og spille flippermaskine.
- Madame. - Appelsinsaft.
Tak.
GÅ UD PÅ FORTOVET DER ER ÉN, DER VENTER PÅ DIG
Begge hold står klar til anden del af mesterskabskampen.
Smil og lad, som om du taler med mig.
Nej, Monique!
Lad være med at kigge den vej.
Bare lyt.
Jeg rejser væk, Monique. Forlader Europa for altid.
Jeg har givet dig nok problemer. Hvorfor græder du?
Det er slut med advokater, pakker og besøgsdage.
Nej, du skal ikke kigge denne vej.
Hør godt efter. Når jeg er kommet frem, -
- sender jeg penge gennem Aldo til en postboks.
Boucher, nr. 27, har bolden...
Afløser du mig lige?
- Hvad står det? - 2-1.
- Hvad sker der dernede? - Hun ævler med en veninde.
Sådan er det altså.
Jeg ville ikke rejse uden at sige farvel. Pas på dig selv.
Gå nu. Og vær forsigtig.
Jeg har aldrig set nogen dræbe en fisk så grusomt.
Du har ikke set meget.
Du må ikke fortælle din mor, at du har set mig her.
- Hvorfor? - Hun kan ikke lide, at jeg bader.
Lover du, at du ikke siger det til en sjæl?
Hør her. Ikke en dråbe spiritus fra nu af. Er du med?
- Jeg har styr på det. - Det håber jeg.
- Vi ventede dig i går. - Vores pasfyr blev anholdt.
- Dav, Sartet. - Dav.
Det bliver så i overmorgen.
Der er otte. Fire guldsmede, tre vagter og en forsikringsmand.
Han ankommer fra London i morgen og skal bo på Minerva Hotel.
Han hedder Evans. Edward J. Evans.
Evans. Evans bedes kontakte informationen.
Jeg er mr. Evans. Jeg blev kaldt herhen.
- Den herre bad os kalde... - Mr. Evans?
Mario Bianci, sikkerhedspolitiet. Jeg skal følge Dem til Deres hotel.
- Mange tak. Minerva, ikke? - Jo.
Minerva.
Tak.
Edward Evans. Jeg har reserveret værelse.
- Ja. For en nat, ikke sandt? - Jo.
Værelse 332.
Tak.
Her er passene. De er tjekket af politiet.
Værsgo at gå om bord, mr. Packard.
Mr. Vallick.
Mr. Goldenstein.
Mr. Van Cleaver.
Og mr. Evans. Denne vej.
- Mr. Maxwell. - Der.
Mr. Peccio.
Mr. Stern.
United Overseas Airlines fly 404 Rom-Paris-New York.
Sidste udkald til boarding ved gate 10.
Kaptajn Kern og hans besætning byder velkommen -
- på United Overseas Airlines fly 404 Rom-Paris-New York.
United Overseas Airlines 404 anmoder om tilladelse til at rulle.
United Overseas Airlines 404 til startbane 25, værsgo.
Vi vil flyve i 10 km højde med en hastighed af 850 km/t.
Vi ankommer til Paris Orly kl. 12:30 lokal tid.
United Overseas Airlines fly 404 Rom-New York -
- er netop landet i Paris Orly.
Passagerer til New York bedes gå til gate 12.
United Overseas Airlines fly 404.
Passagerer til New York bedes gå til gate 12.
De er naturligvis velkommen til at blive om bord.
Jeg er mrs. Evans. Min mand er på flyet fra Rom.
- Vi skulle mødes her. - Evans?
- Ja. - Øjeblik.
Mr. Evans bedes kontakte mrs. Evans.
Mr. Evans.
Mr. Evans bedes kontakte mrs. Evans.
Min mand er på en særlig mission.
- Han arbejder for... - Jeg er med.
Deres mand er blevet på flyet. De kan bare gå om bord.
- Tak. - Denne vej.
Min mand inviterede mig med, for jeg har aldrig været i New York.
- 1. klasse, madame. - Udmærket, tak.
Undskyld.
Om forladelse.
Der er sket en fejl, mademoiselle.
- Jeg kommer ude fra flyet. - Undskyld.
- Ja? - Der er telefon til Dem, mrs. Evans.
- Hallo? Hvem taler jeg med? - Det franske sikkerhedspoliti.
Jeg har en fortrolig besked til Dem. Deres mand er stadig i Rom.
Han tager samme fly i morgen.
- Der er reserveret plads til Dem. - Javel.
Smykkerne skal med flyet i morgen.
Vi foregav, at det var i dag som en sikkerhedsforanstaltning.
Mange tak. Jeg tager flyet i morgen.
Jeg skal ikke med flyet, så jeg henter min bagage.
- Javel. - Mange tak.
En meddelelse.
Der er boarding til United Overseas Airlines fly 400 til New York.
Jeg vil gerne ringe til Rom. Hotel Minerva.
- Telefonbøgerne ligger herhenne. - Tak.
Må jeg bede om 46-34-40 i Rom? Hotel Minerva.
Mine damer og herrer, De hører kaptajnen.
Jeg byder dem velkommen på denne Super DC-8.
Vi flyver fra Orly-lufthavnen om ca. 10 minutter.
Den vestlige vind er ikke hård i dag, så vi får en behagelig tur.
Vi ankommer til New York om ca. Syv timer og et kvarter.
Jeg vender tilbage med informationer undervejs.
Dakar, i boks et.
Hallo. Ja. Paris.
Teheran i boks seks.
Hallo. Ja. Paris. Så er Rom igennem, madame.
- Boks 10. - Jeg skynder mig.
Hotel Minerva?
Jeg vil gerne tale med mr. Evans.
E-V-A-N-S.
- Hvordan går det, Bordier? - Fint nok.
- Ryger du stadig ikke? - Nej, det gør jeg ikke.
Du skal ikke tage dagens ret.
Jeg skal bare have kaffe. Vi spiste i Orly.
- Fik I sendt varerne af sted? - Om fire timer er de i New York.
- Hvordan går det med Sartet? - Slet ikke.
- Jeg er helt blank. - Vi ses.
- De hører kaptajnen. - Lad mig få noget frugt.
Vi ankommer til New York om tre timer og 45 minutter.
- Noget at drikke? - Nej tak.
Ja, lidt champagne.
New York radio fra United Overseas Airlines 404.
Modtaget, Gander. 54 nordlig -
- 40 vestlig. 17:05.
Flyveniveau 350.
Min bagage er om bord på flyet, og min mand er ikke i Rom.
Der er ingen reservation til en Evans i morgen.
De ringede selv og sagde, at jeg ikke skulle tage flyet.
Jeg vil vide, hvad der er sket med min mand.
- Jeg kræver, at De... - Jeg har ikke ringet til Dem, frue.
Men vi er ret sikre på, at der var en Evans med flyet.
Det var ikke min mand. Jeg var selv om bord.
I har tilladelse til at lande i New York International Airport.
Nantucket jetfly 62 Riverhead vender tilbage til flyveniveau 350.
New York Center, Overseas 404, modtaget.
Ny anslået ankomsttid til New York 20:30.
Forhold jer i ro. Tag de her på.
Ingen rører sig.
Jeg bringer ikke passagererne i fare.
Du gør bare, som vi siger.
Ud med jer. Vi kalder, hvis vi får brug for jer.
Sæt dig.
Op med dig. Han overtager.
Ind med dig.
Det samme.
New York Center, Overseas 404 anmoder om landingstilladelse.
Overseas 404, I kan gå ned på flyveniveau 200.
Nej.
Det var ham.
Bare med sådan nogle mørke briller.
- Er De fuldstændig sikker? - Jeg siger jo, at det er ham.
- Er han på kontoret? - Det tror jeg.
Le Goff.
- Hvad er der med dig? - Sartet er på flyet med smykkerne.
Få omgående fat i New York.
Ring omgående til New York.
Giv mig ild.
Overseas 404 forventes at lande om 20 minutter.
- Kan I holde dem hen? - Hvor længe?
- Ti minutter. - Det kan vi godt.
Ring politikommissær Le Goff i Paris op.
Overseas 404, udsæt landing 10 minutter.
- Fly 404 er klar til... - Overseas 404, New York Center.
Overseas 404, New York Center.
Bliv på flyveniveau 200 i venteposition.
Landingstilladelse kan ikke forventes før kl. 20:40 pga. Trafik.
New York Center, Overseas 404, modtaget.
Overseas 404, New York Center.
Efter landing skal I fortsætte til gate 107 -
- i den fjerne nordlige ende af lufthavnen grundet politiaktion.
Modtaget. Gate 107 fra Overseas 404.
Hvad er I ude på?
Er det politik eller smykkerne?
Hele New Yorks politistyrke vil stå i lufthavnen.
Hvis I skyder, før vi lander, kan hele flyet ryge i luften.
- Spørg ham. - Vi har ikke noget at miste.
Gør, som vi siger, og tænk på passagererne.
Jeg har ikke set meget til dig på den her tur.
Der er ingen, der lægger mærke til mig.
Det må vi lave om på. Skal du noget i aften?
Det kommer an på så meget. Men nu skal De sætte Dem igen.
Overseas 404 fra New York Center.
Tilladelse til at gå ned på 1.200 m.
Skift til New York-frekvens 127,4.
New York Center, 404, modtaget. 127,4.
Le Goff? Jeg forlader radarrummet. Flyet lander om få minutter.
Overseas 404 fra New York Center. Tilladelse til at gå ned på 1.200 m.
Skift til New York frekvens 127,4.
New York-anflyvning, Overseas 404, modtaget.
- Vi flyver ind over New York. - Slap af, kaptajn.
Eller jeg skyder.
Vi lander om få minutter i New York International Airport.
Ret sædet op, undlad at ryge og spænd sikkerhedsbæltet.
Håber, De har haft en behagelig rejse. På snarligt gensyn.
Overseas 404, hvor er du på vej hen?
404, kan du høre mig?
404, se at komme væk, 343.
Alle fly. Alle fly. Alle fly. Forlad lufthavnsområdet.
Gå op på flyveniveau 50.
National 253, modtaget.
United 580, forstået.
November Charlie 205, modtaget.
Hvor har du tænkt dig at lande?
Uniform Yankee, modtaget.
- Lima Charlie, okay. - Lima Elko, forstået.
MOTORVEJSARBEJDE
Landingsklapper 25.
Landingsklapper, okay.
Landingsklapper nede.
Landingsstel nede. Spoilere sat til.
Landingsstel nede og låst.
Spoilere sat til.
Landingsklapper 35.
- Helt ned med landingsklapper. - Landingsklapper helt nede.
Alle bliver siddende.
Klap i.
- Alt vel? - Ja.
Boarding til New York-London-Paris om tre kvarter.
Olympic Airways, Rom. I flyver om en time.
Bliv i New York. Køb billetter til Veracruz om et par dage.
Tak.
- Montreal. Du flyver kl. 5: 15. - Ja.
Hallo? Øjeblik.
Wilson.
Hallo. Ja, det er mig.
Ja.
Tak, Wilson.
De skriver kun et par linjer om det i dag.
"Intet nyt om flykaprerne.
Både fransk og amerikansk politi er rystet.
Hvor er flypiraterne? Ude i rummet?"
Sig godnat.
Det er ligesom tante Jeanne og monsieur Sartet.
Sikke noget vrøvl.
Hvad finder du på næste gang?
- I tror da ikke på et barn? - Det er rigtigt.
- Stop, Roberto. Du må ikke lyve. - Jeg lyver ikke.
Jeg måtte ikke sige noget for tante Jeanne.
Så er det i seng.
Det er sandt, bedstefar. De lå på stranden ligesom dem i tv.
Det er noget, han hitter på.
Stille.
Få hende væk herfra, Aldo.
- Det passer ikke, Aldo. - Forsvind.
Du har altid hadet mig.
Så selvfølgelig hopper du på knægtens ævl.
Læg ham i seng.
Luigi, ring Tony Nicosia op i New York.
- Vi holder det inden for familien. - Hvad vil du gøre?
Få din ven Sartet tilbage hertil.
- Hvem er der? - Tony.
- Hej, min dreng. - Hej.
Jeg har dine papirer. Et kørekort og din færgebillet.
Du rejser i morgen. Så er du i Veracruz om seks dage.
- Hvordan er der i Veracruz? - Paradisisk.
Med en million på lommen er der paradisisk overalt.
- Hvad med mine penge? - Hvad for nogle penge?
- Min andel. - Den gav jeg Vittorio.
Hvad mener du med det? Har du ikke mine skejser?
Jeg havde dem, men Vittorio bad om dem.
- Jeg troede, I havde aftalt det. - Du skulle holde dem for mig.
Det mente jeg også.
De dumme svin.
Jeg har aldrig villet sige det. Det kom jo ikke mig ved.
Men det virkede lidt underligt.
- Kan du hjælpe mig? - Hvad mener du med det?
Lån mig lidt penge. Og sæt mig på et fly til Paris.
Okay, tag de her. Og jeg køber en flybillet til dig.
Du kan måske komme af sted i overmorgen.
Tak.
Ja.
Ja. Ja, det er mig.
Hallo, Tony. Ja.
I morgen i Orly-lufthavnen kl. 14:00.
Klokken 14:00 vores tid, ikke?
Har han fattet mistanke?
Godt. Lad ham komme efter dem, så skal han nok få dem. Tak, Tony.
Han ankommer i morgen kl. 14:00. Du henter ham i Orly.
Jeg venter her sammen med hende.
- Så tager vi et andet sted hen. - Godt. Lad os få det overstået.
- Hallo? Hvem er det? - Jeg er en ven af din bror.
Han kommer til Orly i morgen kl. 14:00.
- Du skal fortælle ham... - Hallo? Hallo?
Jeg er en ven af din bror. Han kommer til Orly i morgen kl. 14:00.
Du skal fortælle ham...
- Hallo? Hvem er det? - Jeg er en ven af din bror.
Han kommer til Orly i morgen kl. 14:00.
Du skal fortælle ham...
Hun ved, at vi stadig overvåger hende.
- Hun tager ikke ud i Orly. - Det skal hun.
- Det gør det bare mere indviklet. - Hun skal tage ud i Orly.
Hvem sagde, hun skulle tage derud? Og hvorfor?
Måske er hendes bror mindre skydegal, hvis hun er der. Kom.
United Overseas Airlines fly 408 -
- fra New York er netop landet i Paris Orly.
Bare vent. Bare vær cool, drenge.
- Ude at tage imod den store mand? - Kender du dem, chef?
Nej. Men vi må hellere hilse på hinanden.
Aldo!
- Sartet. - Ja, det er Roger Sartet.
Du ventede mig med 14-flyet, ikke? Jeg ankom i morges.
Med makkere som jer kan man ikke være for forsigtig.
Og lige nu slæber strømerne Aldo, Sergio og Luigi væk.
Og du brugte endda min søster.
Beholder de hende i over to dage, smadrer jeg hele dit foretagende.
I mellemtiden vil jeg have mine skejser.
Det skal du nok få. Bare sig hvornår og hvor.
Nu kan du købe al den jord, du vil, på Sicilien.
Og spørger nogen efter dine sønner, siger du bare, de er i fængsel.
Du har alligevel altid været en enspænder.
Han dræber dig.
Det håber jeg, han gør.
Har du mine skejser?
Pas på!
Goddag, mr. Manalese. De ventede mig, velsagtens.
Jeg sagde jo, De bare kunne kigge forbi.
- Heldig igen, hva'? - Det kan man godt sige.
- Nå... - Lad os komme af sted.
Bedstefar... Spiser du ikke sammen med mig i aften?
Nej, ikke i aften.